- Unde e? - Aici.
Ai văzut suspectul? Detalii, te rog. Unde? Când?
Ieşeam din lift, după ce-am luat prânzul.
Încotro se îndrepta suspectul?
Sus pe scări, ceea ce mi s-a părut ciudat,
fiindcă ele duc spre acoperiş, nu-i aşa?
Nu doar spre acoperiş, ci şi unde lucrează Jane.
- L-a văzut careva? - Nu, de azi dimineaţă.
Păziţi uşile! Toate!
Folosiţi orice aveţi aici!
Grăbiţi-vă încet. Ţinta e înarmată.
E încuiat.
Jane? Eşti înăuntru?
Da, ies acum.
Va trebui să vă retrageţi. Şi dacă aveţi vreo armă,
vă rog să le lăsaţi jos.
Vă rog.
Retrageţi-vă...
Sau el moare.
Traducera şi adaptarea: Cornelia şi dflo Nifty Subtitles Team /www.niftyteam.ro
THE MENTALIST Sezonul 3 Episodul 16
Cu 36 de ore mai devreme
Muzeul de Arheologie şi Antropologie Nordul Californiei
Paznicul, care a făcut turul azi dimineaţă, a găsit cadavrul.
Răni multiple prin înjunghiere.
Lipseşte ceva din geanta cu materiale de prezentare?
Da, o figurină mayaşă. De aur.
Estimată la 200 de mii.
Avem o identificare a victimei?
Manuel Montero. Era profesor la universitate, în arta antică.
Camerele de securitate l-au filmat intrând în muzeu, singur,
la ora 22:25, apoi el a oprit camerele.
Hei, Lisbon. Uită-te la asta.
Fă cunoştinţă cu Caroline...
Unul dintre cei mai bine conservaţi T-Rex, descoperiţi vreodată.
Nu e uimitoare?
Avem un mort acolo.
Morţi am mai văzut. Dar asta...
Putem să revenim la treabă, te rog?
Trebuie să-mi justific fiecare acţiune?
Te rog să observi cutia toracică
a celui mai mic prieten al nostru, fosilizat.
- Lipseşte o coastă? - Întocmai.
Crezi că cineva s-a căţărat aici sus şi a furat-o?
Păi, sunt două variante... prima include clonarea.
A doua şi cea mai probabilă...
a fost folosită la spartul unei bucăţi de sticlă foarte groasă.
Am putea să aducem pe cineva
să verifice stegozaurul de amprente, vă rog?
Nu e un stegozaur. E un triceratops.
Triceratop... ps...ps.
...ps...ps.
Numele meu e Christo Papadakis.
Sunt profesor de antropologie.
O cunoşteaţi pe victimă?
Manuel Montero. Era angajat cu jumătate de normă.
Era prea ocupat să predea cu normă întreagă.
- Montero era un fugar. - Fugea de cine?
De nimeni. Călătorea. Întotdeauna fugea în America de Sud.
Cariera lui era în ruine.
Păi, sunt vremuri grele pentru toată lumea.
Nu şi pentru Montero. Avea o mulţime de bani.
Păi, tocmai ai spus că era în ruine.
Da, civilizaţia Toltecă, Maya.
Montero era arheolog?
Specializat în arta precolumbiană.
Multe din piesele din jurul dvs. sunt un împrumut de la el.
Vă puteţi gândi la cineva cu un motiv să-l omoare pe Montero?
Păi, era un vânzător de ţară.
Era un vânzător de ţară? Pe cine a trădat?
- Să trădeze? Pe nimeni. - Păi, tocmai ai spus că era...
Montero era un comerciant cinstit de antichităţi.
Unul dintre ultimii.
Majoritatea vânzătorilor, din prezent, sunt jefuitori, ticăloşi şi josnici.
Deci, Montero era un vânzător...
El vindea antichităţi,
dezgropate din ruinele Americii de Sud.
Sigur sunteţi un poliţist profesionist?
Deci, pandantivul lipsă aparţinea victimei.
Lui Montero îi plăcea să viziteze muzeul după orele de program,
ca să-şi arate piesele cumpărătorilor particulari.
Avea o cheie a clădirii şi ştia codul de securitate.
În sufletul oricărui comerciant se găseşte arta de a-şi prezenta marfa.
Şi ai fi presat să găseşti o avanscenă mult mai dramatică decât asta.
Da, o strategie inteligentă, doar dacă acel cumpărător nu vrea să plătească.
Înjunghiat în spate, pur şi simplu.
Montero, probabil, nici nu s-a aşteptat.
Dar a avut timp să se gândească la asta, înainte de a muri.
Uită-te la ceasul său.
E un ceas urât.
- E un ceas cu calculator. - Într-adevăr.
Un accesoriu foarte util pentru un as al vânzărilor, pe drumuri.
E ceva scris acolo?
Sunt cifre.
"6- 0- 7- 8".
Ar trebui să însemne ceva?
Încearcă să te uiţi la numere invers.
Scrie "B L O G".
Celularul lui a fost sfărâmat de ucigaş, aşa că Montero a improvizat.
Sun-o pe Van Pelt să vadă dacă Montero a publicat un blog.
- Sunt gata de plecare. Am văzut destul. - Eu n-am văzut.
Ştii că au mastodonţi aici? Leneşi uriaşi.
Şi lupi fioroşi. Vă ajung din urmă.
Dar, mamă, vreau să merg.
Poţi să zbieri cât vrei, Mimi.
Nu dormi la prieteni în timpul săptămânii.
Dar, trebuie.
Nu.
Mamă, nu e corect.
Îmi pare rău, iubire. Trebuie să închid.
În regulă. Te iubesc.
Şi eu te iubesc. Pa.
Iartă-mi intervenţia.
Despre ce e vorba, agent LaRoche?
De cazul Todd Johnson.
Aş vrea să-ţi arăt o poză
a unuia dintre poliţiştii
pe care el i-a omorât.
Îl cunoşteai pe acest om?
Rance Howard. Poliţist de Autostradă.
Foarte cunoscut. Mulţi dintre agenţii noştri erau apropiaţii lui.
Unii mai mult decât alţii.
E un zvon cum că tu cu Howard aţi fost implicaţi într-o relaţie intimă.
E adevărat?
- Pardon? - O simplă întrebare.
Un răspuns simplu...
Ce naiba te interesează pe tine sau pe oricine altcineva?
Johnson a fost incendiat...
O crimă pasională, dacă a fost vreodată aşa ceva.
Dacă aveai o relaţie cu una dintre victimele lui Johnson,
aveai pasiune şi motiv.
Ancheta ta pare să se agaţe de ceva ce ai putut citi pe pereţii băii.
Mult noroc cu asta, agent LaRoche.
- Trecutul lui Montero. - Ce ştim despre el?
Celibatar, lucra singur, şi-a petrecut jumătate din viaţă peste hotare,
importând artă antică.
O vindea dintr-un depozit din San Francisco.
- Familie? - Părinţii sunt pensionari în Florida.
Vor veni aici cu următorul avion.
Hei, şefa. Am verificat blog-ul.
Montero a publicat unul... "Îmi plac (dezgrop) oamenii morţi"
Umor arheologic. Drăguţ. Ceva folositor?
O mulţime de postări cu reclame proprii,
despre aventurile lui în căutarea de relicve.
Dar, acum trei săptămâni, a revenit dintr-o călătorie din Columbia,
cu pandantivul de aur, care i-a fost furat din muzeu.
După ce Montero a postat pe blog despre el, un cumpărător particular
a postat un mesaj anonim ca să stabilească o întâlnire.
Ai încercat să iei urma acelui mesaj?
Eu nu. Laboratorul criminalistic computerizat al FBI.
Unul dintre beneficiile de a avea un logodnic între federali.
Raportul criminalistic preliminar.
Vor avea duzini de amprente pentru teste de pe scheletul stegozaurului.
Va dura ceva vreme să le proceseze, totuşi.
În timp ce aşteptăm criminaliştii, hai să lucrăm la crearea unor piste.
Hei, ai spus că Montero avea un depozit?
Da, în districtul Mission.
Dar, mai e ceva. I-am verificat finanţele.
Profiturile companiei lui au crescut, în acelaşi timp în care
alţi comercianţi de artă şi antichităţi închideau magazinele.
- Închideau magazinele? De ce? - Legile repatrierii.
Ţările te dau în judecată pentru restituirea comorilor lor culturale.
Tu cu Rigsby, mergeţi la depozit.
Vedeţi dacă găsiţi ceva.
Bună, Jane.
Băieţii lucrează în parcare azi. Trebuie să parchezi în subteran.
Nicio problemă. Puştiul tău, Jim...
e atras de dinozauri şi de chestiile preistorice?
Cu siguranţă, îşi iubeşte mama.
Poftim. Dă-i asta.
E o imitaţie a unui dinte de lup fioros.
Mulţumesc. Ca să vezi.
Să ai o zi bună.
Ce?
N-am spus nimic.
Te gândeai la asta.
- Să-mi citeşti gândurile. - Îţi poţi da seama de asta?
O pot citi pe faţa ta. Aşa că, opreşte-te.
Păi, dacă o poţi citi pe faţa mea, atunci tu îmi citeşti gândurile.
Aşa că, opreşte-te tu.
Nu, pe de altă parte, continuă. La ce mă gândesc?
- Te rog, pleacă, Jane. - Nu. Ai greşit. Mai încearcă.
Te gândeşti că m-am speriat
fiindcă un nebun a împrăştiat zvonul
cum că aveam o relaţie cu Rance Howard.
Poliţistul de Autostradă?
Tu eşti cel care se gândeşte la asta.
Mă simt gol.
Există o singură persoană care are acest efect bizar asupra oamenilor.
Ai fost vrăjită de LaRoche, nu-i aşa?
- Bănuiesc că am fost. - Ei bine, nu-i nicio ruşine.
Toţi suntem nişte oale în bucătăria lui şi el e maestrul bucătar,
aşteptând ca unul dintre noi să dea în clocot.
Nu-i voi da satisfacţie.
Bineînţeles că nu. Ai avut?
- Am avut ce? - Ai avut o relaţie cu Rance Howard?
Viaţa mea personală e viaţa mea personală.
Nimeni altcineva n-are dreptul să ştie.
Păi, te înşeli în legătură cu asta. LaRoche are.
Oricare ar fi adevărul, eu n-aş încerca să-l ascund de el.
Îl va afla, până la urmă.
E ziua noastră norocoasă, amice.
Ai văzut acel camionul de taco, imediat ce-am ieşit de pe autostradă?
Camionul de taco e tot timpul acolo.
Da. Puţină carne prăjită. După ce verificăm acel depozit?
- Foarte bun. - Nu.
De ce nu?
Nu vreau să traversez aleea cerşetorilor, ca să comand prânzul dintr-un camion,
care e lângă canalul de scurgere, de sub autostradă.
Dar au taco acolo.
Ăsta e depozitul.
Hai să verificăm în spate.
Hei!
BIC. Cine e şeful aici?
Suntem de la poliţie. Ce încărcaţi?
Poate că nu vorbesc spaniolă.
Poate tu nu vorbeşti.
Voi lucraţi pentru Montero?
Armă!
Acoperă-mă!
Eşti un idiot.
Aruncă arma!
Pistolul!
Aruncă-l acum!
Ieşi la vedere! Mâinile în aer!
Cu faţa la pământ. Mâinile întinse în lateral. Fă-o acum.
Hei! Hei, hei, uşor! Uşor!
- Da, acum înţelege engleză. - Deci...
Ce fel de artă antică vindeţi azi, băieţi?
Roberto Salvador.
Eşti cu viză de lucru, din Columbia.
Deci, lucrezi pentru Montero?
S-ar putea.
Ar putea ca Montero să lucreze pentru mine.
Iei atitudine. Serios?
Unde mergi?
Să scriu acuzaţiile pentru uz de armă, opunere arestării, tentativă de omor...
Hei, hei. Calmează-te. Linişteşte-te.
Am tras spre tine doar fiindcă şi tu ai tras spre mine.
Ce pot să fac? Am familie, ştii.
Vreau să-i mai văd.
Îmi răspunzi la întrebări. Fără atitudine.
Poate vom uita de tentativa de omor.
Bine. Stai jos.
Ridică picioarele.
De ce te-a angajat Montero?
- Să-i conduc operaţiunile de transport. - Arme sau antichităţi?
Ambele.
Manuel a fost un om de afaceri cinstit timp de mulţi ani,
dar profitul din acele piese de muzeu s-a dus.
Prea multe piedici legale.
Politicieni, criminali de mituit.
Deci, Montero a început să facă trafic de arme.
Avea compania pusă la punct.
Le putea transporta în America de Sud, fără suspiciuni, apoi să le schimbe
pentru toate antichităţile de pe piaţa neagră, pe care le putea primi.
Avea Montero vreun duşman?
Nu. Era iubit.
În Columbia, îi spuneau "Profesorul".
Ce crezi?
Păi, avea un anumit şarm comun, în ceea ce priveşte misterele...
Crimă la muzeu, aur mayaş furat, traficanţi de arme columbieni...
Dar e o lucrare fantezistă, bătătoare la ochi,
în totalitate inventată.
Sunt foarte sigură că Montero e mort.
Da, dar nu pentru motivele spre care suntem îndrumaţi să le credem.
De unde ştii?
Mi-e mai uşor să-ţi arăt decât să-ţi spun.
Scuză-mă.
Ai putea să-mi spui cu cine făcea Montero comerţ cu arme, în America de Sud?
Răspunde la întrebare.
Cu cartelurile, găştile, armatele particulare.
E de înţeles.
Dacă îl voiau mort, cum ar fi făcut asta?
Niciodată nu vei şti cum. Doar ar fi...
dispărut.
Bine.
Şi dacă, miraculos, se găsea cadavrul, din întâmplare,
unde s-ar fi întâmplat asta?
Într-o groapă comună. Pe marginea drumului.
Noi l-am găsit înjunghiat şi sângerând într-un muzeu public.
Ai omorî un om în felul acesta?
La naiba, nu. Prea riscant.
Cineva l-a ucis pe Montero din motive
care n-au nicio legătură cu arta precolumbiană
şi nici cu cartelurile columbiene.
Asta e exact ceea ce a vrut ucigaşul să credem.
I-am cerut lui Conway de la Divizia de Control a Jocurilor de Noroc
să ni se alăture anchetei asupra sindicatului cămătarilor.
Conway e om bun, dar e foarte convingător.
Nu-l lăsa pe el să conducă interogatoriile.
Dle director Bertram.
J.J., mă aşteptai?
Pe agentul special Hightower, de fapt.
Noapte bună.
O reconstrucţie vizuală
a nopţii uciderii lui Todd Johnson,
bazată pe filmările camerelor de supraveghere,
pe rapoartele de activitate
şi pe 86 de ore de interviuri.
Frumoasă hartă de proiect.
Pariez că ai câştigat câteva concursuri de ştiinţă.
Le-am câştigat pe toate.
Asta e celula în care Johnson a fost ars de viu.
Cercurile indică
locaţia oamenilor din interiorul BIC,
cu câteva momente înainte de uciderea lui.
Cercetarea mea a scos la iveală
că acest grup de oameni nu aveau drept de acces
în zona deţinuţilor.
Acest grup...
Toţi erau prea departe ca să-i dea ei foc.
Aceştia...
toţi au cel puţin doi sau mai mulţi martori care pot confirma
locaţia lor, în momentul atacului.
Cinci cercuri.
Acesta eşti... tu.
Oare?
Îţi ofer asta...
Cinci suspecţi...
aflaţi în zona de atac a lui Johnson...
fiecare fiind foarte capabil...
dar, numai unul...
cu un motiv clar.
Bine.
Mă culcam cu poliţistul Howard.
Dar, n-am...
Eu...
La momentul în care Howard a fost ucis, nu mai eram împreună.
Alegerea lui sau a ta?
O decizie comună. Nu era...
Tu i-ai dat foc lui Todd Johnson?
Nu, nu i-am dat.
Trebuie să fi...
suferit...
după Howard.
Cum te-ai descurcat cu asta?
M-am lăsat în genunchi
şi I-am cerut Domnului putere şi iertare.
Aşa m-am descurcat cu asta.
Ai putea să treci asta în scris.
Cred că o să ţin minte.
Hei, Jane. Aveai dreptate.
Păi, bineînţeles. Despre ce pildă a dreptăţii vorbim?
Ieri, când ai spus că Montero a fost omorât din motive
care n-au legătură cu artefactele furate.
Aşa că, am stat trează, până târziu, aseară, şi i-am cercetat viaţa personală.
Cineva ar trebui să stea treaz şi s-o cerceteze pe a ta.
- Niciodată nu vei ghici unde a crescut. - Atunci, nici măcar nu încerc.
În Vineland, California.
- Cum ai făcut asta? - Ţi-am urmărit buzele.
În Vineland? Oraşul natal al infamului ucigaş de poliţişti, Todd Johnson?
Urmează-mă.
Ai printat acea poză, pe care ţi-am trimis-o aseară?
Da. E cu Johnson şi Montero.
Erau ambii căpitani ai echipei de fotbal a liceului.
Înţelegi asta? Victima noastră ucisă
era cel mai bun prieten cu ucigaşul în serie, de poliţişti.
- E o poză minunată. - După ce am aflat asta,
i-am cerut lui Cho să meargă la depozitul lui Montero, aseară,
să vadă dacă mai găseşte vreo conexiune.
Spune-i ce ai aflat.
Armele pe care le trafica Montero? Le-a cumpărat de la magazinele de arme.
Plătea oameni fără cazier ca să le cumpere.
Montero are rapoarte cu fiecare achiziţie, inclusiv seriile.
Lasă-mă să ghicesc. Ai urmărit una dintre serii
până la arma pe care Montero a dat-o amicului său Johnson.
Aşa e.
Aceeaşi armă pe care Johnson a folosit-o să-şi omoare victimele.
Ai spus ceva din astea lui LaRoche?
Am stabilit o şedinţă informativă cu oamenii importanţi, în zece minute.
LaRoche, Bertram şi Hightower, toţi vor fi acolo.
- Zece minute, Cho. - Da.
Scuză-mă.
Caut laboratorul de amprente.
Eu sunt. Tu cine eşti?
Patrick Jane.
Ai avut noroc cu cazul curios al coastei stegozaurului?
Uite, eu nu...
lucrez eficient sub presiune, aşa că...
Hei, fără presiune. Doar mă întrebam dacă ai găsit vreo potrivire.
Păi, am scanat 32 de amprente întregi şi parţiale, de pe acea fosilă,
dar pentru fiecare amprentă scanată există duzini de potriviri posibile...
Apoi trebuie să le verific manual,
una câte una, ca să găsesc o potrivire, deci...
Ştii, nu sunt David Caruso. Durează o vreme.
Păi, tu fă-ţi treaba.
Eu doar o să arunc o privire la lista ta, dacă nu te superi.
Încearcă mai tare la asta. Avem nevoie de un răspuns rapid.
Ţine minte, orice timp risipit e pierdut pentru totdeauna.
Eu nu risipesc timpul.
Sugerezi că nu ai destul timp?
Ai exact acelaşi număr de ore într-o zi,
pe care îl avea Albert Einstein.
Te poţi opri?
Thomas Jefferson.
Louis Pasteur. Gandhi.
Doar ieşi... de aici. Dumnezeul meu!
Dumnezeul meu. Ce să fac?
Continuă să-ţi faci treaba.
Montero a fost găsit la muzeul de arheologie cu răni prin înjunghiere.
Lângă el, o geantă de prezentare
cu un pandantiv lipsă, în valoare de peste 200.000 de dolari.
În noaptea crimei,
Montero trebuia să se întâlnească cu un presupus cumpărător.
Mai întâi, noi am crezut că e pandantivul dispărut...
Hightower.
Trebuie să vorbim în particular. Ne întâlnim în foişorul meu.
N-am vreme acum, Jane. Sunt în mijlocul unei şedinţe.
Da. Văd asta.
Montero făcea trafic de arme spre America de Sud...
Cazul Montero a devenit o anchetă criminalistică de maximă prioritate.
Nu pot să plec, pur şi simplu.
Îţi sugerez să reconsideri ceea ce poţi şi ce nu poţi face,
începând din acest moment, fiindcă eu ştiu
pe cine îl vor arăta dovezile ca fiind ucigaşul.
Pe cine?
Pe tine.
Operaţiunea de trafic de arme a lui Montero i-a furnizat lui Johnson
arma care a fost folosită la uciderea colegilor noştri poliţişti.
Lucrăm la teoria că oricine l-a ucis pe Johnson, l-a ucis şi pe Montero.
Scuzaţi-mă, agenţi. Problemă urgentă în biroul meu.
Deci, tu sugerezi că ambele crime făceau parte dintr-un joc al răzbunării?
Da, sugerez, domnule.
Jane, asta ar fi bine să fie...
Ceva serios. Întocmai sentimentele mele.
De unde ai luat asta?
Am împrumutat o cheie de la sala de arme din biroul lui Lisbon.
Eşti o criminală?
Nu-ţi cunosc jocul,
dar n-am vreme să fiu luată într-una din călătoriile tale emoţionale.
Nu că te-aş critica.
Să cauţi răzbunare asupra oamenilor care sunt responsabili
de moartea cuiva drag... E o pasiune care-mi place şi mie.
Crezi că e adevărat?
Crezi că e adevărat că... că eu i-am ucis pe Johnson şi pe Montero?
Păi, să spunem doar că sunt deschis la minte.
În orice moment, cei de la laborator
îţi vor identifica amprentele tale la scena crimei lui Montero.
Niciodată n-am fost la acel muzeu.
Păi, atunci ori ţi s-a înscenat...
ori eşti un ucigaş nebun.
În orice caz, ar trebui să-ţi suni familia, fiindcă bănuiesc...
că acea friptură înnăbuşită va fi servită puţin mai târziu, în această seară.
Dacă nu îndrepţi acea puşcă în altă parte,
jur că o voi folosi să te bat ca pe un catâr de închiriat.
Ai vorbit ca un adevărat ucigaş nebun.
Nu-mi dai prea multe variante aici.
Vorbesc serios.
Şi eu.
Tu i-ai ucis pe acei oameni?
Trebuie să ştiu.
De ce, Jane?
Dacă tu crezi că sunt vinovată, predă-mă lui LaRoche.
O să plec.
Nu. Dacă l-ai ucis pe Todd Johnson, atunci eşti a mea
şi mă vei conduce direct la Red John.
Red John? Ce legătură are asta cu...
Todd Johnson a fost eliminat fiindcă ştia secretele lui Red John.
De parcă n-ai fi ştiut asta.
Şi dacă n-ai ştiut-o, adevărata persoană implicată
l-a ucis pe Montero ca să-ţi însceneze ţie,
ceea ce ne completează cercul.
Eşti sau nu o criminală?
Ştii ce sunt, Jane?
Sunt o mamă singură...
cu doi copii nevinovaţi acasă.
Pentru nimic în lume n-aş face ceva
să le compromit siguranţa sau viitorul.
Te rog, Jane.
Am auzit destul ca să mă conving că noi căutăm doar un ucigaş.
J.J., preia conducerea.
Asta e acum o anchetă dublă de crimă.
Scuzaţi-mă, dle director Bertram, îmi pare rău. Îmi pare rău, oameni buni.
Aţi cerut evoluţii ale cazului Montero.
Cred că asta e o evoluţie.
Potrivire perfectă Hightower, Madeleine
Asta trebuie să fie o potrivire falsă.
Nu, am verificat şi reverificat toate direcţiile.
- E o potrivire perfectă. - Ce e?
O greşeală.
Amprentele lui Hightower la scena crimei lui Montero?
Nu mă surprinde.
Să verifice un alt analist rezultatele tale.
Da, domnule.
Van Pelt, începe să lucrezi la un mandat de percheziţie
pentru casa agentului Hightower.
E chiar necesar?
Oricând şi-ar putea da acordul.
E în biroul ei acum.
O să anunţ.
Contactează poliţia universităţii. Află dacă au vreo înregistrare
a unui vehicul, care se potriveşte cu al agentului Hightower,
aflat în campus, în noaptea crimei.
Cere-le să verifice filmările camerelor de securitate.
Da, domnule.
Nu-mi place felul cum decurge situaţia.
Putem să ne gândim un moment înainte să distrugem cariera unui coleg?
Agentul Hightower a fost prima pe o listă scurtă de suspecţi,
în cazul uciderii lui Johnson, de ceva vreme,
chiar înainte ca directorul Bertram să mă anunţe
că ea a avut o relaţie romantică cu una dintre victimele lui.
Acum te-ai băgat şi în viaţa ei sexuală?
Când voi, băieţi, vă hotărâţi să distrugeţi reputaţia unei femei,
chiar mergeţi până la capăt.
Lisbon. Tu eşti cea care tocmai mi-a spus că uciderea lui Johnson
şi a lui Montero sunt legate. Acum avem dovada.
Dacă eşti prea implicată în asta, spune-mi şi îţi voi lua această anchetă.
Voi fi în regulă, domnule.
Hightower n-a mers în biroul ei.
Tocmai am vorbit cu asistentul ei.
Asta e vina mea. Eu am lăsat-o să plece.
N-am crezut că va fugi.
Cine a spus că fuge?
Din câte ştim, e la toaletă.
Poate ar trebui să verifici.
Vom face o cercetare a biroului şi casei agentului Hightower, acum.
Lăsaţi-vă numele şi numărul.
O să vă caut de îndată ce voi putea.
Sunt Lisbon. Oriunde ai fi, fă-ne amândurora o favoare
şi sună-mă de îndată ce primeşti asta, bine?
Reşedinţa Madeleinei Hightower, Sacramento
Nu pot să cred că trebuie să căutăm printre lucrurile şefei.
Suspectul e suspect.
Mi se pare atât de greşit, totuşi.
Stai o secundă.
Sertarul acesta e prea greu.
Fii atent.
Fund fals.
Pandantivul furat.
Hei, şefa.
Nu.
Se pare că ţi-am găsit misteriosul cumpărător.
Emite un mandat de urmărire pentru Madeleine Hightower.
E considerată a fi înarmată şi periculoasă.
Unde e?
Aici.
Ai văzut suspectul?
Detalii, te rog. Unde? Când?
Ieşeam din lift, după ce-am luat prânzul.
Încotro se îndrepta suspectul?
Sus pe scări, ceea ce mi s-a părut ciudat,
fiindcă ele duc spre acoperiş, nu-i aşa?
Nu doar spre acoperiş, ci şi unde lucrează Jane.
- L-a văzut careva? - Nu, de azi dimineaţă.
Păziţi uşile! Toate!
Folosiţi pe cine aveţi să ieşiţi de aici!
E încuiat.
Jane? Eşti înăuntru?
Da, ies acum.
Trebuie să vă retrageţi
şi dacă aveţi arme, vă rog să le lăsaţi jos.
Vă rog.
Retrageţi-vă, sau el va muri.
Lăsaţi-ne să trecem.
Dacă nu ne lăsaţi să trecem, puteţi încerca să mă opriţi,
dar să ştiţi că degetul meu va apăsa pe trăgaci, în mod reflex,
dacă mă împiedic sau cad.
Agent Hightower.
Nu te învinovăţi, Teresa. Nu aveai ce să faci ca să previi asta.
Am intrat singură în chestia asta şi voi ieşi tot singură,
deci, eliberaţi drumul.
Toţi... lăsaţi armele jos!
Lăsaţi-i să treacă.
- Mergeţi. - Mergem.
Dă-i drumul, Cho. Fă o mişcare şi să-l vezi cum moare.
Nimeni nu mişcă.
Toată lumea să stea calmă.
Pune telefonul jos.
Ai auzit-o. Pune telefonul jos, acum.
Bine...
Uitaţi cum stă treaba.
Ieşim din clădire.
Dacă cineva încearcă să ne oprească, eu apăs pe trăgaci.
Dacă cineva de aici sună pe cineva de afară, apăs pe trăgaci.
Faceţi cum spune ea.
Să mergem. Mişcă!
Hei, Jane.
Dintele de lup pe care i l-ai dat puştiului meu? A avut mare succes.
Ia priveşte. El a desenat asta. E pentru tine.
Ne cam grăbim, Jim.
Cho, fă rost de un elicopter şi anunţă toate unităţile BIC disponibile.
Vreau contact vizual cu ţinta, dar menţineţi o distanţă de siguranţă.
Maşina mea, tu conduci.
Sunt un şofer slab, la viteză mare.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Pentru şefa ta. O admir.
N-are importanţă. Trebuie să ne concentrăm asupra siguranţei lui Jane.
Toate unităţile avertizate,
un accident de maşină, pe North Main.
Vehiculul e ultimul model de SUV, albastru închis.
Am înţeles. Suntem pe drum. La 30 de secunde depărtare.
- Aşteptaţi întăriri. - Dvs. să aşteptaţi.
Opriţi traficul.
Ne-a scăpat un suspect. Stabiliţi un perimetru de zece străzi.
Anunţă echipa de asistenţă tehnică şi cheamă o ambulanţă.
Ce s-a întâmplat?
Şi-a desfăcut mâna... Momentul pe care-l aşteptam...
Ca să ciocneşti maşina?
Părea o idee bună, în acel moment.
Se crede că Jane ar putea avea o comoţie.
L-au dus la spital pentru o tomografie.
Sunt mulţumit că se va face bine.
Şi cum stăm cu razia?
Avem o echipă desfăşurată în perimetru, în jurul postului de comandă, pe 16 străzi.
U.S. Marshals s-a alăturat urmăririi. La fel şi FBI.
Au pus-o pe Hightower pe lista lor cu cei mai urmăriţi.
Ce tragică întorsătură a evenimentelor.
Sunt lucruri mai rele care s-ar putea întâmpla aici,
în loc să avem un caz clar.
E o pată ruşinoasă, cu siguranţă, dar, cel puţin, putem închide
cartea cu acest capitol urât al BIC.
"Şi când inimioara ta se va trezi,"
"noaptea înspăimântătoare se va risipi."
- Ce e asta? - E doar... un poem vechi care-mi place.
William Blake, cred.
De ce nu răspunzi la telefon?
- Sună? - De două ore.
Îmi pare rău. Credeam că e creierul meu.
Doctorul a spus că e de aşteptat.
Dintre toţi cei care o puteau ajuta să scape,
de ce te-ar alege Hightower pe tine?
Teoretic vorbind, cred că e perfect logic.
Sunt izolat în echipă, nu port armă
şi nu ştiu nimic despre această... luptă necinstită, corp la corp.
Nu vreau teorii. Vreau fapte.
De ce ar veni la tine?
Tu nu... crezi sincer...
că am avut ceva de-a face cu acţiunea din noaptea asta a lui Hightower, nu-i aşa?
Sincer, nu ştiu ce să cred. Dar de câte ori eşti implicat în ceva,
am motive să am îndoieli. Şi-mi place Hightower.
Când ai îndoieli, nu.
Păi... orice s-a întâmplat în noaptea asta, mă bucur că eşti bine.
Mulţumesc.
Mulţumesc că ai venit pentru salvarea mea.
Cred că ar trebui să-mi exprim recunoştinţa faţă de herr LaRoche.
Încă mai e la comanda trupelor?
Nu. S-a dus acasă peste noapte.
- Jane? - LaRoche.
Ai un câine alb pufos şi o întreagă... casă.
Alea sunt figurine Hummel?
Da. Ţi se pare amuzant?
Păi, nu-mi imaginam că trăieşti într-o casă adevărată.
Unde credeai că locuiesc?
Într-un adăpost, pe malul unui râu. Ceva de genul ăsta.
- Ce pot face pentru tine, Jane? - Deja ai făcut pentru mine.
Ai lăsat-o pe Hightower să iasă din clădire, în loc să fiu împuşcat în cap.
Şi pentru asta, sunt recunoscător.
- De unde-ai ştiut că beau scotch? - Chiar bei?
- Mulţumesc. - E plăcerea mea.
E păcat că a fugit, totuşi, nu? Hightower...
Perimetrul ramâne supravegheat, până o vom găsi.
Poate dura o zi sau două, dar o vom găsi.
- Nu poate scăpa. - A scăpat. Ştiu asta.
Exact cum ştiai că am greşit
în legătură cu posibilitatea ca Hightower să comită o crimă?
Asta e o contralovitură. Mi-ai aplicat-o.
Suntem copii sau ce?
Da.
Suntem copii.
Ei bine, noapte bună, Jane.
Este o noapte bună.
A mers? Bine.
- Da, a mers. - Bine.
Nu pot să cred că a mers.
- Va merge. - E o nebunie.
Deloc. Odată ce au stabilit perimetrul, vei fi ca un iepure într-o cursă.
Vor cerceta fiecare vehicul care pleacă, cu excepţia maşinii celui care e şeful,
aşa că, grăbeşte-te, urcă.
Bine. În regulă. Cât timp... cât timp trebuie să stau acolo?
Până când auzi asta.
Bine.
Închide-ţi telefonul mobil, ca să nu te poată urmări.
- Poftim. Ia-l pe-al meu. - Bine.
- Şopteşte. - În regulă.
- Poftim telefonul tău. - Ai făcut aranjamentele?
Da, am vorbit cu sora mea.
Mă aşteaptă în afara oraşului, cu copiii mei.
Perfect. Va trebui să dispari complet, pentru că, dacă Red John află unde eşti,
- va veni după tine. - Ea are o cabană în Saratoga.
Putem aştepta acolo, timp de câteva luni.
Perfect. Va crede că a câştigat el runda asta.
Red John are un spion în BIC, care mi-a înscenat crima asta.
Cred că e mai sigur să zicem că el a câştigat runda asta.
Da, dar avantajul e al meu acum.
Cu tine dispărută, cel care lucrează pentru Red John se va relaxa,
şi astfel, mă va conduce direct spre el.
Ai riscat foarte mult pentru mine.
Păi, nu numai pentru tine.
Înţeleg. Totuşi...
Îţi mulţumesc pentru că m-ai scos din clădire şi m-ai adus înapoi la familie.
Şi eu îţi mulţumesc pentru că nu m-ai împuşcat în faţă.
Nimeni nu trebuie să ştie asta.
Trebuie să rămână între noi doi.
Jane, ar trebui, cel puţin, să-i spui lui Lisbon ce se întâmplă...
Nimeni. El e prea isteţ. Va simţi cursa.
Mă descurc mai bine singur.
Nimeni nu se descurcă mai bine singur.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro